- Professor! - Herregud, Sanjay. Klokken er...
- De katalogiserte den feil. - Kan vi ta dette i morgen?
Utgravningen ved Hermopolis.
Jeg har det alkymistiske manuskriptet av Hermes Trismegistos.
- Himmel! - Den er vår.
De trodde at jeg ba om en gammel gravrøvers dagbok.
Lurer på hva de sier når Ellen og Osama overskygger resten av institusjonen.
- Vi mot verdenen, hva? - Alltid. Vi ses snart.
Professor!
Hallo? Professor?
Hva i helvete...? Hvor ble det av den?
Nei, nei, nei!
Hva i...?
Hvordan havnet den...
Sanjay? Det er Sam.
Sanjay? Er du her?
Professor Rand.
Du spøker. Ikke noe som tyder på forbrytelser? Er du blind?
Ja, jeg er rolig.
Han reiste seg ikke bare og stakk de 20 minuttene det tok meg...
Telefonen hans, da?
Ok, greit. Saken er avsluttet.
Gud forby at dere faktisk skulle gjøre noe politiarbeid.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com
TRE ÅR SENERE
- Ja? - Hva gjør du her, Rand?
Går gjennom de akademiske kunnskapene til framtidens bensinstasjonansatte.
- Har du lyst å hjelpe til? - Du retter prøver? Vi hadde et møte.
Helvete, siden vi fikk tre i uken så blander jeg dem alltid sammen.
- Hva snakker du om? Vi har bare to. - Du har ikke vært på ett fredagsmøte.
Skaff en assistent. Det har gått flere år nå.
Gutten ble vel utvist, eller noe.
Hallo?
Hallo? Dawn?
Overraskelse!
Hva skal du med kniven til? Du og muffinsen skulle slåss rent.
Jeg ringte og du svarte ikke.
Det er slik overraskelser virker. Gratulerer med bryllupsdagen!
Du er så snill. Jeg var på jobben og jeg hadde glemt det.
Det gjør ikke noe. Men du får godtgjøre meg senere.
Avtale.
- Venter du noen? - Nei.
Skriv under her, takk.
Har du bestilt en masse bly? Det er skittungt.
Den er adressert til deg.
FØLG MEG
Er det noe du abonnerer på? Holder du på med Indiana Jones-greier?
- Det er fra Sanjay. - Sanjay?
Det er helt vilt. Han har vært forsvunnet i tre år og skremmer alle.
- Og så sender han skrot til deg? - Dette er teksten Sanjay fant.
Den er tusener av år gammel og han har skrevet over teksten.
- Vi ringer politiet. - Så de kan konfiskere den? Nei!
De vet ikke engang hva dette er. Jeg må hjelpe Sanjay!
- Han ville gjort det samme for meg. - Jeg vet det.
Jeg tror på deg.
Men har du plass for en middag i programmet ditt?
- Holder du fremdeles på? - Jeg har så vidt begynt.
Du har time tidlig i morgen.
- Gratulerer med bryllupsdagen. - Takk! I like måte.
Ikke sitt oppe for lenge.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Ok, Sanjay. Hva betyr alt dette?
- Ikke si at du var oppe hele natten? - Nei, jeg sov, men...
- Men du kom aldri i seng. - Herregud! Og på bryllupsdagen vår...
- Unnskyld at jeg er en dårlig kone. - Ingen fare. Jeg er sen til yogaen.
Spise noe før timen. Lavt blodsukker er mot reglene.
- Del ut litt kunnskap. - Sokrates' spøkelse blir vel misunnelig.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Noe med museum...
Store museer. Ja da...
SAVNET HAR DU SETT MEG?
- Kan jeg hjelpe deg med noe? - Jeg visste ikke om det var du.
Vi savnet deg på forelesningen. Vi trodde at du kanskje var syk.
Antropologitimen. Vi ventet i 20 minutter, men...
Å, herregud! Jeg var så fokusert på noe annet at jeg...
Det gjør ingenting! Vi ses neste gang.
- Er det du som har satt opp disse? - Ja.
- Var han studenten din? - Doktorand.
- Gjør det noe om jeg tar denne? - Nei da.
Det var deg? Du sendte pakken og etterlot et spor for meg å følge.
Nei, jeg er her for å gi dere dette.
- Var postkassen ødelagt? - Døren var ulåst...
Etter at vi pratet i biblioteket, fikk jeg høre at du trenger en assistent.
- Jeg håpte at du kanskje... - Jeg trenger ingen.
- Rektor sa at du gjorde det. - Jeg blåser i hva han sa.
- Er du engang doktorand? - Nei.
Men etter at jeg...
Etter å ha sett lappen, ville jeg hjelpe deg å finne ham.
Du kan ikke bare finne ham. Han har vært forsvunnet lenge.
- Han er bare borte. - Hvorfor setter du da opp lappene?
Jeg forstår ikke helt hvorfor du bryr deg.
Jeg har laget sånne lapper.
For søsteren min. Hun forsvant for noen år siden.
Jeg beklager virkelig, men det har ikke noe med Sanjay å gjøre.
- Kjente du ham engang? - Nei...
Jeg er lei for det. Jeg så lappen og...
Det var som om det skjedde igjen!
Det lyder sikkert irrasjonelt, men om jeg hjalp til å lete...
Du er bare student og har nok å uroe deg over.
Jeg er lei for det, men det er ikke slik dette fungerer.
Jeg slutter aldri å uroe meg for søsteren min. Det er nok samme sak for deg.
Ok.
Slik må det føles å argumentere med meg.
- Hva heter du? - Chloe Bishop.
Samantha Rand, professor... antar jeg.
Det meste av materialet er hjemme hos meg, om du vil hjelpe meg.
- Ok. - Og viser du deg å være til hjelp
kanskje jeg kan tenke på å ansette deg som assistent.
- Jeg er hjemme! - Det var på tide! Hvorfor er du sen?
Da du sa at du glemte noe på kontoret, forestilte jeg meg noe annet.
Jeg kan tenke meg det. Dawn, dette er Chloe.
Chloe skal hjelpe meg med prosjektet. Hun har personlig interesse.
Det er lenge siden du satt oppe hele natten og forsket.
- Jeg lager litt mat. - Takk.
Da du lette etter personen som hadde forsvunnet...
Kom til å du få en eske med gamle gjenstander i posten?
Nei. Tror du at alt dette er koblet til Sanjays forsvinning?
Du kan sette i gang og se om du finner noe.
Jeg tror at jeg har funnet noe. Kanskje.
Det er bare en tegning og den får bare ett treff på Internett.
- Hvordan i all verden fant... - Omvendt bildesøk.
- Hvor er den fra? - En psykologiavhandling fra 2015.
Psykologen forsket rundt ekstrem schizofreni og dissosiasjon.
Det står ikke hva tegnet betyr, men vi kan ringe doktoren i morgen.
Eller enda bedre, det er bare noen timers kjøring herfra.
Men først må jeg nok skysse deg hjem. Jeg har oppholdt deg...
Nei, det er ingen fare. Det føles som om jeg faktisk gjør noe.
Slutter du av for i dag? Du ser helt ferdig ut.
- Jeg skysser den unge damen hjem. - Takk.
Chloe, jeg vil virkelig takke deg for at du hjelper Sam.
- Dette med Sanjay har tært på henne. - Ingen årsak, jeg...
Jeg gjør det ikke helt og holdent for hennes skyld.
Jeg kjenner Sam.
Når hun har startet noe, fortsetter hun til hun er klar.
Og jeg er ikke hjemme i den verdenen, men det er du.
Kan du passe litt på henne?
Hun betyr alt for meg.
Ja.
Takk.
Hei, kone! Kom og bli med oss. Vi hadde tenkt å leke litt. Hva sier du?
Hun er for redd for innsatsen. For redd til engang å snakke.
Jeg kjenner henne knapt, men jeg ser at hun ikke er smart nok for dette.
Det fins regler. Hun får en sjanse. -Sitt!
Hun gir sitt samtykke.
Hun er ikke oppgaven moden. Sannheten er for stor for henne.
- Dette er ikke bra, professor. - Hun er forvirret.
- Er alt i orden? - Ja, det er nok bare bihulene.
- Unnskyld at jeg vekket deg. - Ingen fare. Vil du ha vann?
Nei, sov videre.
Jeg tror at jeg står opp og kommer i gang tidlig.
- Hva mener du? - Ingenting.
Chloe fant noe i går. Det ligger noen timer nordover.
Men hva med timene dine?
- Thomas vil ikke si nei. - Thomas er verst av alle.
- Ikke mist jobben din for dette. - Jeg vet det...
- Jeg skal ringe ham. Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Jeg ventet ikke hjemmetrivsel hos en som jobber med så tøffe saker.
Det er bra om folk føler seg bekvemme her.
Men jeg vet ikke om godteri virker på en professor i antropologi.
Jeg er interessert i en tegning.
Kjenner du igjen denne?
Det gjør den. Får jeg spørre hva en antropolog har for interesse i den?
- Det er det jeg prøver å finne ut. - Det blir nok vanskelig.
- Pasienten er ikke så kommunikativ. - Kanskje jeg kan prate med personen.
Det er imot policyen vår, og dessuten helt meningsløst.
Hva kunne skje? Enten får jeg ikke vite noe.
Eller så blir pasienten din mottakelig.
Dessverre, sånn er reglene. Bare den nærmeste familie.
Bare av ren nysgjerrighet, pleier pasienten din å tegne andre symboler?
Er det mulig at han har tegnet dette?
Eller kanskje dette?
Colton, du har besøk.
Du kan nok gå fram til ham.
Hei, Colton.
Jeg lurer på om du kan hjelpe meg med noe.
Kan du fortelle om tegningen din?
Eller disse?
Disse er hans! Hans!
Du burde ikke ha disse. Noen er en tjuv.
Kast beina. Eldste trikset i verden.
Vil du vite hva som skjer siden?
Jeg vedder på at du ikke vant.
Colton!
- Noen tapte spillet. - Fortell om terningene.
- Fortell hva bildene betyr. - Du burde ikke ha dem...
Noen er en tjuv. Stjal fra museum.
Museum? Grand Museum?
Han holder øye med deg, hjertet ditt.
Han vil vite om du er redd. Jeg er redd, du burde også være det.
Gode Gud! Du burde flykte. Nei, drit i det!
Du burde dø! Ja! Ta livet av deg før alt...
Det brenner her inne. Det brenner og svir, og du får ikke plass!
Å, det brenner! Det er ikke plass her inne.
Men de gjør plass for deg her inne!
Colton! -Vakter! - Professor Rand, gå ut herfra!
Men tegningen vil lede deg akkurat som den ledet meg.
- Frykt og lede! Det er så tungt. - Sånn ja.
Du burde dø! Jeg ønsker at jeg kunne gjøre det!
Kom inn, Chloe.
- Hvem er Chloe? - Studenten min. Du fikk beskjeden min.
Ja, men et interessant spor er ingen unnskyldning for å unngå møter.
- Jeg hørte at du glemte en time. - Omstendighetene har vært unike.
Men det er ikke bare et spor. Sånn forskning kan skape overskrifter.
Det er likevel ingen unnskyldning for å glemme møter. Gjør jobben din.
Kommer jeg upassende?
Blås i ham.
- Lede. Det betyr "lede". - Dro du og møtte psykiateren?
Japp, og pasienten som laget tegningen. Han var... interessant.
Jeg kan komme innom senere i kveld om det er ok.
Ja da.
Hvor er det du leder meg?
Magnetrøntgen og symptom tyder på eksponering av ufiltrert virkelighet.
- Du gjorde dette, Sam. - Hvordan skal du kunne beskytte meg?
Pasienten har sett den nakne sannheten og forstår ikke hva hun har bevitnet.
Hun prøver å bearbeide opplevelsen i en evig løkke.
Et selvpåført helvete.
Bekymrer seg uavbrutt, som et sinnets råtnende tann.
Situasjonen minner om et uttrykk om omeletter og egg.
Vi skulle motbevise dem. Det er vi mot verden.
Alle kan ikke gå i sannhetens lys, Sam. Noen vil brenne seg.
Se! Ser du? Jeg er ferdig nå.
Jeg vil at du lærer deg alt dette.
Jeg har ledet deg, akkurat som han ledet meg.
Dette viktige arbeidet vil ikke stoppes for vår skyld.
Du må ta notater.
- Det blir en prøve. - Jeg har ikke noe å skrive med.
Jeg snakker av erfaring og er sikker på at du tar feil der.
Ta den. Nøler du, så forsvinner det.
Gjør det. Gjør det. Gjør det!
Kom an, professor! Gjør det!
Så Thomas var inne på kontoret hennes og skrek til henne?
Han har aldri likt henne.
Nå har han en bedre unnskyldning enn å mislike vårt livsstilsvalg.
Grisete gamle hvite menn - det beste med den akademiske verdenen?
Sam!
Skatt, er alt i orden? Du ser helt ødelagt ut.
- Jeg vil bare sette i gang og jobbe. - Nei, du skal hvile.
Nei, jeg må gjøre dette.
Jeg har jobbet med det en stund.
Jeg tror ikke at det er noe språk. Jeg har ikke funnet noe på Internett...
- Hva? - Jeg kan lese det. Alt.
- Spøker du? - Nei. Det er et gammelt språk.
Sinotibetansk. Det førte blant annet til kinesisk i den regionen.
Det er bildeskrift. Her.
Herregud! Vent...
- Hvor lang tid tok dette? - Hele ettermiddagen.
Dette har jeg fått fram.
"Vinter, søvn, bakke, du, flamme, menn, naken, sommer, sol."
Det er bare mer nonsens. Språket er kanskje for gammelt.
Nei, det er tåpelig. "Vinter, søvn, bakke, du, flamme, menn..."
Lyder ikke det kjent?
Ja!
"Om vinteren sover han på gulvet foran peisen sammen med mennene
og går omkring i filler. Men om sommeren..." Det er fra Odysséen!
Det er sprøtt. Hvordan kunne du finne ut det?
Jeg underviser i det. Du tok akkurat en eksamen i det.
Gud... Vent litt, dette var med hensikt.
Bare en håndfull mennesker ville klare dette. Det er rettet til deg.
Får jeg se boken?
"Du" er feil. "Vinter, søvn, bakke, du.."
"Du" er en feil.
En som har anstrengt seg sånn, burde ikke begå en sånn feil.
Vent litt, hva mer stemmer ikke?
- "Er". - "Du er...
...sovende og våken."
Ok, det er drømmetyding.
Grand museum, leder...
Du sover og er våken.
Det er ikke engang forståelig. Hvordan faen skal jeg tolke det?
Vi er bare utslitt. Det blir tydeligere i morgen.
Hva var det?
Jeg mistet en bok.
Jeg går nå. God natt.
Kastet du en bok på henne? Hva er det?
- Ingen bryr seg om hånden min. - Jeg bryr meg.
Hva er det som skjer? Du kaster ting, skjær deg og så lyver du for meg.
Sam?
Når har vi noensinne løyet for hverandre?
Jeg går og legger meg.
- Kommer du også? - Nei.
Jeg blir oppe en stund til.
Hvil deg nå.
Hva er det som skjer? Åpne!
Du tillates ikke adgang. Du må gjøre deg fortjent til det.
Du mangler overbevisningen for å fortsette.
- Hvor er Dawn? Hvor er kona mi? - Det er enklere å velge døden.
Prisen for kunnskap er alltid den samme.
Offeret ditt tas imot. Hun skal sove blant millioner ibisfugler.
Du skal sove...
Du.
- Hvorfor skulle jeg ikke være trist? - Ikke noe.
Unnskyld meg!
Jeg kuttet meg da jeg tok på halskjedet. Det er ingen fare.
- Vent, hva er i posen? - Ingenting. Gå og legg deg igjen.
Hva er det som foregår? Hva gjør du med disse?
- Hva gjør du? - De er ikke bra for deg!
- Noe i dem gjør deg syk. - Det er tåpelig.
Du sover dårlig, du mister snart jobben og du skader deg selv.
- Jeg er bare litt stresset. - Stress? Kom an, Sam!
Vi har vært sammen lenge. Det er noe annet.
- Gi meg posen. - Nei! Jeg gjør det for din skyld.
Jeg kan ikke tro
at personen jeg stoler mest på ville stjele fra meg.
Det eneste jeg prøver å gjøre er å finne Sanjay.
Sanjay? Holder du på å gå under på grunn av Sanjay?
Du vet jo ikke engang om han er innblandet.
Sam? Ikke gå av sted sånn.
Du får dem tilbake.
Sam, ikke gå. Vi kan løse dette sammen.
Prat med meg. Prat med meg.
Jeg er lei for det.
Jeg elsker deg.
Ok, jeg er der inne.
Finn et sted der hun ikke leter hver dag, eller noen annen ser det.
Jeg vet det.
Det hadde vært så mye lettere om vi bare ba henne hjelpe oss.
- Bryr du deg om professoren din? - Ja, selvsagt. Hun er...
- Hun er min beste venn. - Vil du at hun skal få ro igjen?
Slutt å prate sludder. Vi vil sannsynligvis dø mens vi gjør dette.
Det er reserveplanen vår, en veiviser for professoren om vi mislykkes.
Å bli menneskehetens kart under reisen mot lyset...
Ingen pris er for høy.
Stemmer ikke det, Samantha?
Du tenker alt på det, hva?
Du veier fram og tilbake om du skulle klare å leve med deg selv
om du ofret alle.
Du er en veldig ambisiøs student.
- Hei! - Å, herregud!
- Takk for at du kom. - Selvsagt.
- Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. - Stakk hun bare midt på natten?
Vi kranglet...
...og hun nektet å gi fra seg tingene. Jeg ville ikke at hun skulle dra.
Selvsagt ikke! Jeg kjenner henne knapt, men dette har påvirket henne.
Det er som om våre liv plutselig er vrengt.
Jeg har tenkt å gjøre noe med det.
Hun er ikke her. Timen begynner ikke før om 50 minutter.
Du burde vel studere nå, ikke gjøre innbrudd med meg?
Nei! Hindre kona di i å havne i en polstret celle er mye viktigere.
Vent litt, denne er ny.
"Bare når halvmånens lys lyser."
- Betyr det noe? - Det kan være en del av beskjeden.
Jeg har en forferdelig følelse for dette.
IKKE GLEM BRYLLUPSDAGEN
Det var nymåne for fem dager siden. Månesigden syns i natt eller i morgen.
Hva gjør du? Hvis du tar det, kommer hun til å merke det.
- Det er min kone vi snakker om! - Sam vil ikke like det.
Hun har kanskje bare reist av sted for å roe seg.
Skal vi bare vente mens hun går ned i kaninhullet?
Dawn, vi vet akkurat like mye som henne.
Vi holder et våkende øye over henne, og skjer ikke noe i dag eller i morgen
vil hun innse at hun bare har innbilt seg det.
Ok.
"Bare når halvmånens lys lyser
leder drømmetyderen deg.
Du sover og er våken."
"Grand museum"? Hvor faen fins det?
"Du sover og er våken..."
"Du sover og er våken."
Du sover og er våken.
ALKYMISTISK OPERASJONSSAL
Du.
Du er også dumdristig.
Du fant veien til en hypnagogisk tilstand.
Eller er det hypnopompisk?
Det er begge deler.
- På terskelen mellom søvn og våkenhet. - Jeg prøver å hjelpe deg.
Si hvordan jeg kan finne deg!
Reisen din vil ikke bli hyggelig. Særlig ikke med din ødelagte lever.
Så desperat at du til og med forgiftet deg selv.
Ikke engang jeg gikk så langt.
Man kunne tyde det som at du er klar.
Jeg ga deg alt du trengte, Sam, for å ta deg hit.
Innen visdommens stemme.
Jeg ga deg alt du trengte, Sam.
Innen visdommens stemme.
Gode Gud!
Jeg ringer etter hjelp.
Vær så snill, kom.
Sam! Sam!
Hvordan føler du deg?
- Du er våken. Jeg henter legen. - Vent.
Hva skjedde?
Thomas fant deg på kontoret ditt i går kveld.
Du var syk.
De sa at du hadde tatt en overdose.
Du skadet leveren din, og du kunne ha havnet i koma
eller dødd.
Jeg elsker deg så høyt!
Hvorfor gjorde du det?
Jeg er her for deg. Du kunne ha pratet med meg.
Kan du bare gå og hente legen?
- Sam... - Dawn, hent legen!
Bare gå.
Jeg skulle akkurat tekste deg Chloe. Jeg har funnet noe.
- Hun har dratt. - Dratt? Hva skjedde?
Jeg prøvde å stoppe henne, men hun trykket meg opp mot veggen...
Er hun fortsatt på sykehuset? Jeg er lei for det, Chloe...
Jeg burde ha stoppet henne. Hun var helt sprø.
- Kan du ikke komme tilbake hit? - Hvis hun er der, finner de henne.
Ellers tror jeg at jeg vet hvor hun er på vei.
Jeg tror jeg at jeg endelig har funnet det hun har vært så besatt av.
- Takk for tips! - Ja da.
Hallo? Er det noen her?
- Det var som bare. - Sam...
Offerkniv: 39 offer Sist i bruk 2154 før vår tidsregning
Jeg trenger medgjørlighet, ellers må jeg endre datoen på skiltet.
Hva gjør du her? Gikk det lille lammet seg vill?
- Jeg ble ledet hit. - Forklar.
- I mine drømmer er Sanjay... - Herr Ramdas?
Dessverre, ingen unntak. Museet er bare for folk med billett.
Jeg bestemmer hva som skjer med inntrengere.
- Jeg har billetten i lommen. - Jeg tror ikke jeg bryr meg.
Vakten, vi har pratet om dette. Sjekk gjestens billett først.
- Du er ikke morsom. - Det er ikke min jobb, skatt.
Jobben min er heller ikke å være barnevakt for deg.
Jeg har billett!
- Vent! Hvor er Sanjay? - Min jobb er å holde uønskede borte.
Lykke til med å finne fram. Se opp for de sultne objektene.
Hva gjør du med den? Det er et uvurderlig gjenstand.
Planla du å slå meg ned med det? Uforskammet!
Et helgen brukte korset på 1200-tallet. Edmund av Canterbury.
Dette er leggbeinet fra hans venstre bein. Det har legende krefter.
Det med healingen er nonsens, men beinet hans ble en relikvie.
Det fins faktisk ikke i samlingen min ennå.
Hvorfor har du den tåpelige minen?
- Hvem er du? - Skatt, jeg er dosent.
Du er på et museum. Blir du lett forvirret?
- Hva slags museum? - Det museet.
Ikke museet med det eller det, men Museet.
- Hvorfor førte meg Sanjay hit? - Hvorfor kommer noen hit i det hele tatt?
De ble ledet hit, enten ved å donere noe eller...
...bare ved å bli gale.
Du har hatt en lang vei å gå. Var det en tøff reise?
- Jeg leter etter min student Sanjay. - Jeg kjenner ham. Følg meg.
Jeg... Jeg går ikke inn dit.
Ålreit, takk for at du kom, skatt.
Vennligst ikke gå utenfor teppet, om du skulle...
Du milde.
Praktfull, hva?
Sanjay?
Jeg har lett etter deg. Har du vært her hele tiden?
Jeg håpte at du skulle finne veien.
Hva er det for sted? Ekteskapet mitt krasjer og jeg kan miste jobben.
- Si at dette er verdt det. - Helt klart, professor.
Dette er den edleste av hensikter.
For folk som oss, er dette Den hellige gral.
Dårlig sammenligning. Den gamle greia ligger på en hylle her et sted.
Jeg har tilbrakt det siste tiåret med å forsøke å løse gåten her.
Med din hjelp kan jeg endelig avslutte det jeg begynte.
Ikke et tiår, det har bare gått tre år.
Jeg har alltid lurt på hva som skjer med tiden.
Føler du det? Det er slik ekte forandring føles, ekte alkymi.
Alkymi?
Alle referanser til positiv særbehandling vil ses som merkelige
etter at vi bokstavelig talt forandrer verden.
Har vi ikke passert sånn fakultetsprat?
Da du sa at det var vi to mot verdenen, så tok du ikke feil.
Vi holdt sammen, og nå har vi dette.
Den alkymistiske skriften! Å...
Du oversatte den!
Det er en morsom historie. Da jeg sa at det var en lykketreff
at den som gravde opp den ikke visste hva det var...
Det var en felle. Noen som var ute etter det samme
ventet bare på at noen skulle nappe på agnet.
Noen... Colton!
Kjenner du den dritten? Råtner ikke han i helvete?
Nesten. Han er i et psykiatrisk sykehus, han har det ikke så bra.
Han er heldig.
Jeg har oversatt hvert eneste ord her hundre ganger.
Jeg er klar til å ta det siste skrittet.
Men du var alltid flinkere til sånt. Det er derfor jeg førte deg hit.
Jeg har gjettet en del, men vi får bare én sjanse.
- Sjanse til hva? - Les det.
Om du kan forbedre oversettelsen min får du og alle andre se.
Det har oppstått en situasjon, herr Ramdas.
Jeg lar deg sette i gang.
Vi er så nær, min gamle venn.
Herregud! Dawn!
Jeg trodde aldri jeg skulle få se deg igjen.
Knyt opp tauene før den kvinnen kommer tilbake.
Hva er det som foregår?
Uro deg ikke for henne. Dawn, du er trygg her. Jeg lover.
Sam også. Hun jobber med noe veldig viktig akkurat nå.
- Før meg til henne. Vi må prate. - Hun er veldig opptatt.
Hun skadet noen på sykehuset. Jeg må prate med henne.
Dawn, jeg syns virkelig at du skal komme tilbake en annen gang.
Før meg til henne!
Ja.
Selvsagt. Denne veien.
Jeg forstår hvorfor du aldri fortalte hva du holdt på med her.
Hadde du gjort alt dette da?
Dette er nok ingen god ide. Det var innelåst der av en grunn.
- Dette vesen... - Du snakker om guden vår, professor!
Dette betyr uendelig kunnskap. Alle verdens problemer kan løses.
Vi trenger bare slippe kunnskapen ut i verden
og la menneskeheten utvikles i den skriftlærdes fotspor.
Men vi har ingen anelse om hva vi må ofre.
Vi kan oppnå verdensfred, utrydde alle sykdommer.
Alt vi kan forestille oss, og enda mer som vi ikke kjenner til.
Dette er vitenskapens og klokskapens beskytter.
Det er en gud, Sanjay! Det var dine ord.
Vi vet ikke hva dette innebærer. Hva skjedde med forskning?
Vitenskapen temmet atomets krefter.
Men vitenskapen bidro nesten til atomkrig.
Leste du dette? Alt?
Var det noe der som skremte deg?
Dette er vår sjanse til i heve samfunnet til et gullegg.
Du...
Du gjorde ferdig oversettelsen.
Det var eneste måten å finne ut hva den betydde.
Professor, du har gitt verden en stor gave.
Sanjay, du er skadet.
Det er ikke noe, bare litt blod.
- Det er mye blod. - Ingen tid.
Nå begynner vi.
Hva er det du ikke forteller?
Kvinnen som kom inn... Hva skjedde?
Hva har du gjort?
Hva skjedde med deg?
Professor! Du burde dra tilbake til operasjonssalen.
Hva skjedde? Hva var situasjonen du nevnte for Sanjay?
- Vend tilbake til... - Svar på spørsmålet, for helvete!
Nåvel, denne veien.
- Du skal ikke være her inne. - Tilbake! Tilbake, for helvete!
Hold deg unna! Å, herregud! Nei...
Hva har du gjort? Hva har du gjort?! Gode Gud!
Hvorfor?
Nei, nei, nei...
Våkn opp. Vær så snill, våkn opp!
Jeg elsker deg.
Våkn opp. Vær så snill, våkn opp. Nei!
Jeg er lei for det. Jeg er lei for det.
Du!
- Du! Gjorde du dette? - Nei, nei, nei.
Hvem gjorde det? Fortell.
Studenten din var her og han kom ut...
Hvis du rører kroppen hennes... Om du begynner et jævla ritual...
Hvis du gjør det igjen, så kommer jeg hit
og utsetter deg for verre ting enn det vakten kom ut for.
- Forstår du meg? - Hva gjorde du med vakten?
Gå og se etter.
Jeg elsker deg.
Å, Dawn...
Jeg er lei for det. Jeg er lei for det.
Du drepte henne! Hvordan kunne du gjøre det mot henne?
Mot meg? Dawn brydde seg om deg.
Hun brydde seg om deg, og du drepte henne for hva da?
Mine studenter, kom og drikk den søte nektar som er sann kunnskap.
Vi gir ydmykt kroppene våre til deg som kjenner til de to verdenene.
Virkelighetens maskineri er rustent og blir kvalt av støv.
Vi skal gjenopplive den til dens rette hensikt.
- Du må stoppe det. - Vet du ingenting?
Vi står foran...
Jeg overlater mitt syn til deg, O, du enbårne.
Inn i denne verden av skygger og røyk skal vi helle sannhetens kalde lys.
Nei!
Sanjay!
Sanjay, dette er ikke du. Hvorfor skulle du gjøre dette?
Hva skjedde med deg?
Hva skjedde med han som overtalte Dawn å bake smultringer kl. 03.00
mens vi oversatte noen tåpelige bøker?
Husker du da de rasistiske idiotene hoppet på deg?
Jeg sprayet dem med pepperspray.
Og da de kom fram og sa at de ville knulle litt vett i meg
så stoppet du dem.
Og siden fulgte du meg hjem og ble til jeg var rolig.
Vær så snill, husk...
Vi mot verdenen, hva?
Sam?
Sam!
Unnskyld! Jeg...
Jeg drepte dem.
Så mange mennesker døde.
Det er inni meg.
Jeg kan ikke.
Nei! Nei!
Unnskyld.
Det er ok.
Jeg er lei for det.
Jeg elsker deg, gamle venn.
Takk, Sam.
Du...
...er alltid...
...smartere.
Frøken Bishop, kom inn!
- Jeg skal bare hente nøklene. - Jeg er her for Samantha Rand.
Professor Rand?
Tilstanden hennes er ikke særlig god. Jeg...
Selvsagt! Bare følg meg.
Å, herregud!
- Professor? - Man må ofre alt for litt kunnskap.
Man må ofre alt for litt kunnskap. Alt.
Det er stort sett alt hun sier. Tvangsmessig gjentagelse.
Hører du meg? Er det noe jeg kan gjøre for deg?
Jeg er så lei for det.
Man må ofre alt, alt, alt.
Ofre, ofre, ofre alt.
Man må ofre alt for litt kunnskap.
Et kupp!
Han har vært mer pigg og våken.
- Det er for tidlig å håpe, men... - Det sluttet jeg med for lenge siden.
- Du er et riktig svin, vet du det? - Du ble oppdratt bedre enn dette.
Kona hennes er død og selv sitter hun i en polstret celle. Forstår du?
Ja! Jeg føler
stor takknemlighet overfor dem begge og deg.
Jeg kan ikke være mer stolt av deg.
Du har gjort noe godt, Chloe. Forstår du meg?
Vi har lagt enda en stein på stien til opplysning. Vi kan ikke ønske mer.
Chloe!
Se på meg.
Ikke sørg for lenge.
Det er nå din oppgave å sende av sted neste søkende.